Стоян Михайловски
Скъперник

chitanka.info

— Бе, Владе, гледай ме, одрипавях!

Окапах! Оголях! —

задума Велка на съпруга си. — Защо

събираш куп злато,

като същински просяци когато ще живейме?

— Трай, жено, от търпене няма нищо по-свето̀ —

отвърна Влад. — И ний ще се разхубавейме

с премени нови: идната година

конопи ще посейме!

Влад почна да копнее — залежа — и се помина…

И чак тогава

горката Велка тури на гърба си дреха здрава.

Избезумялата оназ човешка твар —

скъперник назована — мяза[1] на шопар:

подир смъртта си само ползовита става!

[1] Мя̀зам — приличам. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.